Den justinianske pest eller den senantikke sorte død var en pandemi, som ramte Det Østromerske Rige (Det byzantinske rige), herunder hovedstaden Konstantinopel, i årene 541–542 e.Kr. Den årsag, som de fleste forskere anser som mest sandsynlig, er, at pandemien var byldepest, som senere blev berygtet for enten at have ført til eller bidraget til Den Sorte Død i 1300-tallet.[1] Pestens sociale og kulturelle nedslag og indvirkning er sammenlignelig med Den Sorte Død. Mellem 40-50 %, næsten halvdelen af befolkningen i Romerriget er antaget at være død under pesten, i alt omkring 25 millioner mennesker.
Hele Europa blev berørt og det er også indikationer på, at den nåede så langt nordpå som til Norge, selv om historiske beviser for det sidste mangler, men den benyttes som den vigtigste forklaring på de ændringer som skete i Norge i 500-tallet. Vesteuropæiske historikere fra 500-tallet mente, at den var verdensomspændende (indenfor datidens kendte verden), og ramte det centrale og sydlige Asien, Nordafrika, Den arabiske halvø og det sydlige og nordlige Europa. Genetiske studier peger mod Kina som hovedkilden til smitten.[1] Frem til omkring 750 kom pesten tilbage for hver ny generation over hele middelhavsregionen. Sygdombølgen havde også en betydelig indvirkning på den fremtidige udvikling i europæisk historie. Moderne historikere har navngivet denne pest efter den østromerske kejser Justinian I, som havde magten på denne tid. Han blev selv smittet, men var en af dem, som overlevede.
Det er en af de dødeligste epidemier nogensinde.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search